Salut, Adam! Ți-aduci aminte de mine?
- Mergi la școală? - Da.
Haide, te duc eu.
E-n regulă. E în drumul meu.
- Alea pentru ce sunt? - Sunt pentru părinții tăi.
Urcă, o să-ți explic.
MULȚUMESC
Nu ești îmbrăcat.
Ai spus că vei alerga cu mine în dimineața asta.
Nu prea sună ca mine.
Ai fost treaz toată noaptea?
Am început să mă uit printr-unul din dosarele pe care le țin
despre crimele unui ucigaș în serie, după ce te-ai dus la culcare,
și am pierdut noțiunea timpului.
De fapt, încă am pierdut noțiunea timpului, deci fără alergare. Scuze.
Credeam că amândoi ne-am înțeles că puțin exercițiu
ar fi o bună adăugire regimului de sobrietate.
Pe viitor, când spun că sunt de acord cu tine,
înseamnă că nu ascult.
Știi ce mai e grozav? Fitness.
O să-ți aduc niște jambiere, o bentiță. O să arăți grozav.
Sunt de acord cu tine.
Omul cu Baloane? Despre el făceai cercetări?
Da. Mi-a căzut sub ochi cât eram încă la Londra.
Propriul Bau Bau al New York-ului. Evident, ai auzit de el.
Da... Și-a luat prima victimă din Cobble Hill acum vreo 7 ani.
Locuiam la câteva străzi distanță. Adam...
Adam nu-știu-cum. Crezi că a răpit 6 copii de atunci?
- Șapte, cu cel de aseară. - Poftim?
Am auzit la scannerul poliției pe la miezul nopții.
Mariana Castillo, 10 ani, răpită din dormitorul ei din Astoria, Queens,
semnătura răpitorului fiind un snop de baloane lăsate în urma sa.
Aș vrea să cred că Fleet Street ar fi inventat
o poreclă mai inspirată decât "Omul cu Baloane",
dar admir asemănarea neintenționată cu E.E. Cummings.
Dacă de-abia ai auzit la scanner, nu înseamnă că vei participa la caz.
Nu încă.
Răpirile de copii și ucigași în serie înseamnă
consultanți psihiatrici și o echipă de acțiune comună,
ceea ce înseamnă că Gregson nu mă poate chema
până nu aprobă Comisarul.
Iar el nu vine până la 8:30 a.m. fix.
Adaugă aproximativ 3 minute pentru cafea,
încă 6 minute pentru o vizită la toaletă.
Ar trebui să mă sune cam în 15 minute.
Sau mai repede.
Holmes.
Crescent Street, Astoria. Voi fi prezent acolo.
Aș fi putut jura că purtam o cămașă la un moment dat.
Dormitorul fetei e în spate.
Făptașul a forțat încuietoarea de la fereastra ei pe la 21:30,
a luat-o, a legat baloanele de patul ei.
Mama e pictoriță. A mers la galeria unei prietene.
Tata a mers la crâșma de la colț, sa ia niște vin, pe la 21:45.
Ăsta e proaspăt rupt.
De către fată, presupun, încercând să se împotrivească.
Asta e bine. E o luptătoare.
Dacă fetițele ar putea câștiga luptele împotriva bărbaților maturi, atunci, da,
ar fi o cauză de mare optimism.
Ce e asta?
Părinții fac o declarație către ciudatul care le-a luat copilul.
- Nu trebuie s-o facă. - De ce nu?
Mă scuzați. Nu puteți face asta.
Intrăm în direct în 10 secunde, amice, așa că, dacă nu te superi...
Nu înțelegi. E...
Suntem în direct în 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3...
Îmi pare rău.
- 2, 1. - Sherlock!
- Scuze. L-am avertizat! - Ce e asta?
- Cine ești? - Sunt omul care încearcă
să-i facă pe acești oameni să nu-ți ucidă fiica.
Dl Holmes e consultant al Departamentului, dle Castillo.
Daniel Peters, Kayla Jackson, Billy Crawford.
Victimele doi, trei și cinci ale Omului cu Baloane.
Singurii ale căror cadavre au fost găsite.
Criminaliștii au estimat că l-a ținut pe Daniel în viață
timp de o zi întreagă înainte să-l îngroape, pe Kayla o jumătate de zi,
pe Billy aproape 2 zile. De ce diferența asta?
Sherlock, și-au pierdut fiica. Cred...
Aseară am descoperit o legătură directă între rapiditatea
cu care ucigașul scapă de victimele sale
și mărimea expunerii media a părinților.
V-aș putea arăta un tabel,
dar ideea e că... cu cât sunt mai multe interviuri,
cu atât moare mai repede copilul.
- Are dreptate? - De obicei.
Nu înțeleg.
De ce contează câte interviuri dăm?
Omul cu Baloane se hrănește din durerea publică a familiei victimelor.
Îl hrăniți, se va plictisi, va termina jocul.
Ține-ți-l înfometat, s-ar putea să avem 2 zile.
Vă vreți fetița înapoi?
E simplu. Faceți tot ce vă spun eu.
Sezonul 1, Episodul 3 == RĂPITORUL DE COPII ==
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro
Kemper.
Ăsta a fost numele primei victime a Omului cu Baloane.
Adam Kemper. Tocmai mi-am amintit.
Poliția a găsit baloanele pe trotuarul
de unde a fost luat Adam, cele pe care scrie "Mulțumesc".
Ca și cum părinților lui Adam li s-a făcut un cadou.
Am citit toate articolele de-a lungul anilor.
Știu că distruge familiile victimelor, dar să fiu aici...
Poate vrei să ieși afară.
Sunt bine, mersi. Numai că...
Nu, nu e o exprimare a preocupării. E o cerere.
Îmi distragi atenția.
Eu îți distrag atenția. Pentru că, în mod clar, totul e legat de tine.
- Pardon! - Nu, nu, e-n regulă.
Dle Castillo, nu vă puteți învinovăți pentru cele întâmplate.
De fapt, poate.
- Pardon? - Nu pentru răpire, desigur.
Răpitorul ar fi găsit o cale să o ia.
Dar poți și ar trebui să te învinovățești pentru împiedicarea anchetei.
- V-am spus totul. - Dacă totul include și o mare minciună.
Unde e vinul pe care pretinzi că-l cumpărai când fiica ta era răpită aseară?
În mâna ta.
Și iată minciuna.
Cârciumile pun prețul direct pe dop. Nu mai pierzi timpul.
Prețul... pe fundul sticlei. Tu... mincinos.
Evident, ai cumpărat sticla altădată,
probabil de la magazinul de pe Atlantic, de unde ai cumpărat
și cutia de Prosecco pe care o ai pe raft.
Sticla era deja în frigider, așa că asigură o acoperire eficientă,
pentru adevăratul motiv pentru care nu erai acasă.
Spune-ne numele ei, dle Castillo, chiar acum.
- Al cui nume? - Al amantei sale.
Nu are rost să încerci să negi. Storcătorul de lămâi te dă de gol.
Storcătoarele, mai exact. Unul e vechi.
Unul e destul de nou, de vreun an. Modelul se repetă cu cele 2 tirbușoane,
două rășnițe de piper... Obiectele mai vechi sunt ale tale și ale soției.
Dublurile le-ai cumpărat când te-ai mutat
- în locul tău din Long Island. - Cum...?
Am găsit o scrisoare în cutie, trimisă de la un lanț hotelier din Islip.
Presupun că tu și soția ta v-ați separat pentru o vreme, și apoi v-ați împăcat?
Ceea ce mă aduce la apelurile tale.
Ai primit un apel de 15 secunde de la un număr de Long Island aseară,
chiar înainte să pleci de acasă.
Presupun că de la femeia care ți-a grăbit separarea de soție.
Ea a sunat, tu ai plecat de acasă.
Din ce altă cauză ai ascunde informații de poliție,
când e clar că-ți vrei fiica înapoi cu disperare?
Când eu și Sara ne-am despărțit, am ieșit cu o colegă.
M-a sunat aseară, mi-a spus că e în zonă și că vrea să mă vadă, dar vă jur,
că am ieșit numai pentru a-i spune că trebuie să...
- Cum de n-ai spus nimic? - Unde te-ai întâlnit cu ea?
Pe stradă, câteva case mai jos, dar jur,
nu am urcat în mașina ei. Doar am vorbit cu ea prin geam.
Aș vrea să vorbesc cu ea.
- Ea nu are nimic de-a face cu asta. - Probabil că nu, dar te poți gândi
la altcineva care era parcat pe strada ta aseară?
Pentru că, dacă te aștepta, presupun că se uita spre casa ta.
Dacă se uita spre casa ta...
Poate a văzut ceva ce ne-ar putea ajuta să-l găsim pe răpitor.
Îmi pare rău.
Nu-mi vine să cred că eu sunt motivul
pentru care acel dement a pus mâna pe fiica lui Roberto.
Dacă nu l-aș fi sunat, atunci...
Dră Thomas, e în regulă.
Ai văzut sau ai auzit ceva neobișnuit?
Nu am coborât din mașină.
Și acum?
Ne întoarcem la familia Castillo, să mai vorbim cu părinții?
Iar o faci... vorbitul.
Ce? Nu ar trebui să vorbesc?
În astfel de situații, cazurile care necesită concentrarea mea absolută...
Eu vorbesc cu tine, niciodată invers.
Ce naiba?
...și mă îndreptam spre colț,
când o altă mașină a trecut pe roșu, aproape lovindu-mă.
Cam când a fost asta? Nu contează. Deja știu. La 9:40.
Vița pe care fata a reușit s-o smulgă, înseamnă că era trează și s-a luptat
- ...când a luat-o Omul cu Baloane. - Și?
Examinarea celor 3 victime ale căror cadavre au fost recuperate
indică folosirea cloroformului.
A devenit neglijent cu Mariana Castillo, a grăbit lucrurile.
De ce? Din cauza sirenelor.
Care sirene?
Ascultând la scannerul meu aseară,
am auzit un raport care preceda apelul lui Roberto Castillo la 911 cu câteva minute.
O violență domestică. Un echipaj a fost trimis
la o adresă la mai puțin de 2 străzi de casa lui Castillo,
cu sirenele în funcțiune.
Crezi că infractorul s-a panicat, credea că sirenele sunt pentru el.
Așa că a înhățat fata și a fugit.
A aruncat-o în mașina lui, apoi a trecut pe roșu.
Chiar în fața drei Thomas de aici.
Mașina care aproape v-a lovit... Vă amintiți cum arăta?
De fapt, era un van.
Asta e mașina unui răpitor. Altceva? Marcă? Model?
S-a întâmplat atât de repede. Nu mă prea pricep la mașini.
Vă priceți la culori? Vă ajut eu. Roșu? Albastru? Negru?
Maro. Maro închis.
Ce căutăm?
Camere de supraveghere de la case? Un vecin cu memorie fotografică?
Poți să-mi explici ce ai spus la secție,
că tu vorbești cu mine, și nu invers?
Da, sunt conștientă că o fac din nou.
Am aflat, de-a lungul anilor, că nimic nu clarifică un caz dificil
ca vorbitul cu o altă persoană.
Eu vorbesc, ei ascultă, și, vorbind, fac conexiuni pe care altfel nu le-aș face.
- O stradă cu sens unic, nu două. - Cu cine vorbeai în Londra?
Cu mulți oameni. Chelneri, șoferi de taxi...
Ocazional cu o prostituată.
Sunt mai bune ascultătoare decât ai crede.
Bun. Nu arăți bine.
Înfățișarea mea a însemnat întotdeauna mult pentru mine.
Nu ai mâncat azi, nu?
- N-ai dormit, n-ai mâncat... - Și Sherlock o să arate ca naiba.
Oamenii în recuperare au tendința de a recădea când nu au mâncat...
Știi ceva, Watson?
Retrag tot.
Încep să consider vorbăria care însoțește prezența ta e extrem de folositoare.
Seamănă cu paraziții.
Mă transpune într-o stare în care gândesc și observ mai bine.
De exemplu...
Ce? Dacă asta e ideea ta de dubă maro,
atunci ai mai multe probleme cu somnul decât am crezut.
Observă tichetele de parcare.
E aici de zile întregi. Și totuși, sunt mici semne sub fiecare cauciuc,
care indică că a fost mutată câțiva centimetri.
Cineva a șters-o din lateral.
Pariez pe o dubă în viteză, condusă de un răpitor panicat.
Vopseaua de pe cealaltă mașină ar trebui să fie...
E maro închis, ca în descrierea drei Thomas.
Dar mai e vopsea albastră și albă, amestecate cu maro.
Înseamnă că acum e maro,
dar la origine a fost vopsită cu alb și albastru...
un foarte distinctiv alb și albastru, să fiu mai exact.
- Detectiv Bell! - Mă scuzați.
Căutăm o dubă casată a poliției,
probabil vândută la o licitație, apoi vândută maro.
Are o zgârietură lungă pe o parte, acolo unde a lovit sedan-ul ăsta.
Dacă declanșezi acum căutările, am putea găsi răpitorul înainte de prânz.
Nu dorm. Revăd mental toate detaliile cazului.
Scuze. Vorbeai cu mine?
Pentru că am crezut că sunt doar o extindere goală între 2 urechi.
Nu trebuie să fii așa sensibilă, Watson.
Serviciul pe care-l oferi este destul de valoros.
Pentru o scurtă perioadă în Londra
am vorbit numai cu un craniu păstrat pentru studiile mele.
L-am numit Angus. Nu era același lucru.
Mi-am dat seama că atunci când e vorba de ascultători, îi prefer vii, nu morți.
Totuși, a fost o adevărată realizare.
Angus.
Mă bucur că am reușit să intru în categoria celor vii.
Tocmai avem o potrivire pentru mașina dată în urmărire.
Mașina 5, încă îl supraveghezi?
Da, șoferul e un bărbat alb, îmbrăcat cu hanorac. Cam atât îmi dau seama.
Aero Unu, primești ceva pe imaginile termice?
Negativ. Suntem prea sus pentru a vedea... Ne-a văzut. Merge spre nord, pe 78.
Poliția! Rămâi pe loc!
Fata nu e aici.
Căpitane, ăsta nu e tipul nostru.
Ar fi fost în clasa a 6-a când Omul cu Baloane a luat prima victimă.
Holmes! Ce faci?
- Holmes. - Scuze.
Conform semnului din naștere de pe gâtul său, ai dreptate.
Acesta nu e bărbatul care l-a luat pe Adam Kemper în 2005.
Acesta "e" Adam Kemper.
Adam.
Adam, te rog, vorbește cu mine.
Știm cine ești, Adam,
amprentele tale au confirmat-o, așa că, haide,
spune-mi cum ai ajuns în duba aia.
Va veni un psihiatru, dar nu cred că va face mare diferență.
Puștiul ăsta nu vrea să vorbească.
- I-ați anunțat părinții? - Comisarul i-a sunat.
Sunt pe drum.
O să le ia numai vreo oră să treacă prin ziariștii de afară.
Asta e povestea secolului.
Băiat dispărut, presupus mort, regăsit după atâția ani.
Faptul că a fost găsit în duba despre care credem că-i aparține Omului cu Baloane...
Asta e mai mult decât o coincidență, nu?
Am citit despre un astfel de caz.
Poliția din Dubuque a găsit un copil de 15 ani, care era dispărut de 7 ani.
Bărbatul care îl luase îl înscrisese la școală.
Îl lăsase chiar să aducă prieteni acasă.
Băiatul nu a încercat să fugă pentru că ajusese să-și simpatizeze răpitorul.
Dacă a fost la fel, ar explica de ce Adam a fugit de poliție, și nu către ea.
Pentru că a ajuns să-i pese de acest dement.
Dacă Adam e încă în viață, poate că sunt și celelalte victime.
Adam a fost special... a fost primul.
A doua și a treia victimă a Omului cu Baloane sunt 2 din cele 3 recuperate.
Starea lor arată că îi place să ucidă.
După ce-a făcut-o, nu cred că a mai privit înapoi.
Întrebare e, ce rol a jucat Adam în morțile lor?
Crezi că Adam l-a ajutat?
Ai spus-o singură. A simpatizat cu răpitorul său.
Întrebarea e, până la ce punct?
L-am găsit în duba aia.
Criminaliștii o procesează
pentru a încerca să dovedească dacă Mariana Castillo a fost acolo.
Între timp, îl reținem pe Adam pentru furt auto,
dar dacă nu începe să vorbească curând,
o să rămânem fără timp pentru a găsi fata familiei Castillo.
Vreau să vorbesc cu el. Cred că pot ajunge la el.
Holmes, asta e o situație delicată.
Și, ocazional, pot fi lipsit de tact, sunt conștient,
dar dacă crezi că aș face ceva să primejduiesc viața acelei fete...
Intenționat, normal că nu. Aici vorbim despre un copil...
Un copil care a fost traumatizat, poate cu creierul spălat.
Un copil care nu ar fi fost aici dacă nu eram eu.
Și crezi că asta îți dă dreptul să-i pui întrebări?
- Ești consultant, nu polițist. - Și dată fiind marea posibilitate
ca acest tânăr să fie participant la câteva crime oribile,
poate "nu un polițist" e exact ce are nevoie în clipa asta?
10 minute... e tot ce cer.
Ai 5 minute.
Salut, Adam.
Numele meu e Sherlock.
Cred că îți poți da seama după accentul meu,
că nu sunt polițist din NYPD,
nici nu sunt un psihiatru,
ceea ce mă face singura persoană cu care vei vorbi azi
care nu te va minți.
Oamenii care au fost aici mai devreme...
detectivul Bell și ceilalți...
ți-au spus că omul care te-a luat acum 7 ani,
era un om rău, care te-a rănit, te-a abuzat.
Dar ei nu știu toată povestea, nu-i așa?
El a avut grijă de tine,
ți-a oferit un acoperiș deasupra capului,
te-a învățat să conduci.
Te-a iubit.
Tata m-a făcut pachet și m-a trimis la internat când aveam numai 8 ani.
Eram un mic atotștiutor... De fapt, eram un mare atotștiutor.
Mulți băieți de la școală s-au întors împotriva mea,
mai ales unul pe nume Anders Larson.
De-a lungul următorului an, Anders și-a vărsat furia asupra mea
în moduri crude și groaznice...
nimic apropiat de ce ai experimentat tu, desigur,
dar mi-a părut demn de menționat.
Vezi tu... cu cât mă rănea mai tare Anders...
cu atât mă simțeam mai recunoscător că el chiar îmi acorda atenție.
Că, torturându-mă, el încerca să corecteze ce știam că e greșit la mine.
Într-o zi,
după o lecție foarte brutală...
care m-a lăsat terminat,
un profesor m-a întrebat cine era responsabil de asta.
I-am spus că am căzut pe scări.
Sunt amuzante lucrurile pe care le facem pentru oamenii de care ne pasă.
El ți-a făcut asta?
Persoana de care-ți pasă?
Nu.
Eram în camera mea serile trecute... și era cald.
Am încercat să deschid fereastra, dar era blocată, iar mâna mi-a trecut prin geam.
Iar el a avut grijă de mine.
- Mi-a pus un bandaj. - Normal că a făcut-o. Te iubește.
Face orice pentru mine.
Vine acasă în fiecare dimineață și-mi aduce gogoși.
Nu trebuie s-o facă, dar o face.
Niciodată nu i-am cerut...
Gata cu întrebările. I-a venit avocatul.
- Prin telepatie? - Prin părinții săi. Sunt aici.
Îmi pare rău, știu că ai întrebări pentru Adam, dar, haide,
crezi că nu știm că tu crezi că poate Adam a avut ceva de-a face
cu ce s-a întâmplat cu celălalt copil?
Da, e o posibilitate.
De aceea aș vrea să continui să vorbesc cu el...
Să văd dacă ne poate ajuta s-o găsim pe Mariana Castillo.
Nu-mi pot imagina prin ce trec în clipa asta.
Apropo, ai fost super tare acolo, cu Adam.
Povestea despre bătăușul tău a fost foarte mișcătoare.
E ceva adevărat?
Am fost la un internat.
Ar trebui să știi, căpitane, că ei deja au abordat
posibilitatea unei înțelegeri pentru imunitate
cu biroul procurorului districtual.
Lui Adam i s-ar da imunitate pentru orice infracțiune
ar fi fost obligat s-o comită de individul care l-a luat,
iar în schimb el îți va spune tot ce știe despre acel bărbat.
Va încerca să te ajute să localizezi și cadavrele victimelor
care nu au fost recuperate.
Ne așteptăm la un răspuns din partea procurorului până dimineață.
Dar ar putea fi prea târziu pentru fata familiei Castillo.
De-asta sperăm foarte mult că ne vei sprijini propunerea.
Mă scuzați. Îmi pare rău.
Da?
Să sprijini propunerea, să nu o faci... Nu contează.
Discuția cu Adam a fost întreruptă, dar nu e o pierdere totală de vreme.
- Ce vrei să spui? - Adam a spus că Omul cu Baloane
vine acasă în fiecare dimineață cu gogoși.
Asta înseamnă că lucrează de noapte. Știu că nu sună prea mult,
dar e mai mult decât știam înainte despre el.
Și crezi că te poți descurca cu asta?
De la o picătură într-un pahar cu apă, un logician poate deduce posibilitatea
unui ocean sau a unei cascade, fără să le fi văzut sau auzit de ele.
Eu am picătura mea de apă. Acum, dați-mi voie să deduc.
Lucrează de noapte... Chiar crezi că asta va fi de ajuns pentru a-l depista?
Normal că nu, dar e un început.
Lista de suspecți precedentă includea practic orice bărbat din oraș.
Acum s-a redus la fiecare bărbat care lucrează nopțile.
- Iar o să stai treaz toată noaptea, nu? - Nu mă poți opri, Watson.
Nu-mi pasă cum arăt, nu-mi pasă cum miros, nu o să mă culc.
Nu am nicio intenție să te opresc.
Nu e sănătos ce faci corpului tău,
mai ales cuiva proaspăt ieșit de la dezintoxicare, dar înțeleg.
Îți împrumut cu bucurie urechile, dacă asta o va aduce acasă pe Mariana Castillo.
Apreciez asta, dar momentan nu am nevoie de un ascultător.
Nu voi avea nimic de spus până nu trec în revistă toate dosarele.
- Bine, atunci. O să iau o cutie. - Nu, nu. Nu merge așa.
Creierul meu trebuie să filtreze informațiile, nu al tău.
Trebuie să citesc fiecare cuvânt, să studiez fiecare imagine.
Bine, atunci. O să te ajut să rămâi treaz.
- În regulă. Știi unde e cafeaua. - Nu e vorba de cafea.
- Atunci, ce propui? - O să te învăț ceva...
O mică șmecherie pe care am învățat-o la Medicină.
Asta te-au învățat la Medicină?
Când toceam pentru un test și eram obosită,
aș fi făcut o sută de genoflexiuni, să-mi țin sângele în mișcare.
Să nu mă lase să adorm.
Eram foarte determinată.
Zic și eu.
Watson!
- Și-a schimbat slujbele. - Cine?
Omul cu Baloane.
Acum câțiva ani, FBI-ul a lucrat la o teorie că ar fi deratizator.
Familia lui Adam Kemper își deratizase casa cu câteva săptămâni înaintea dispariției.
Da, încă aștept, da.
Nimeni nu s-a gândit la asta până când astea nu au fost făcute
chiar în fața caselor victimelor doi și trei.
Ambii vecini avuseseră casele deratizate.
În 2008, FBI-ul i-a interogat pe toți cei 35 de angajați
ai companiei care deratizaseră casa familiei Kemper,
dar nu au găsit nimic suspect.
Au renunțat apoi la teoria lor când nicio conexiune
cu deratizarea n-a fost găsită în sau lângă casele următoarelor victime.
Chestia e că ei găsiseră ceva.
Cred că Omul cu Baloane a fost deratizator,
dar și-a schimbat slujbele între victimele 3 și 4.
Vezi asta? E o copie a "The Investor's Post".
Îți poți da seama după culoarea roz pal distinctivă.
Părinții victimei numărul 4 aveau abonament.
La fel și părinții Marianei Castillo, cea mai recentă victimă.
Am văzut ieri unul în bucătăria lor.
Părinții victimelor 5, 6, și 7 nu sunt abonați, dar au vecini care sunt.
Omul cu Baloane a fost deratizator. Acum livrează ziare noaptea
pentru "The Investor's Post".
A identificat primele 3 victime datorită primei sale slujbe,
ultimele 5 victime datorită celei de a doua.
Chiar acum vorbesc cu cei de la ziar.
Îmi spun numele celui responsabil pentru traseul familiei Castillo.
Ei cred că sunt un abonat, care dorește să trimită o comandă.
Da, da, alo.
Mulțumesc foarte mult. Mulțumesc.
Vezi vreun nume cunoscut?
Samuel Abbott.
Mama lui Abbott e trecută ca proprietara apartamentului, dar a murit acum 6 luni.
A trecut-o ca fiind adresa de acasă, când și-a reînnoit permisul auto.
Liber!
- Liber! - Nu avem nimic, căpitane.
Locul ăsta e curat.
Ce e asta?
Smith, Smith!
- întoarce-te în camera aia. - Recepționat.
- "Felicitări". Cui? - Nouă.
Că i-am găsit casa.
Smith, ce e pe balon?
Ți-l aduc, căpitane.
Ai ceva care-mi aparține.
Îl ai pe Adam.
Știi cine sunt și știi ce pot face.
Deja am ucis 6 oameni.
Dacă nu-mi eliberezi fiul până mâine la prânz,
ajungi la numărul 7.
Te rog. Fă schimbul. Adu-ne fiica înapoi.
Mi-e teamă că nu e atât de simplu, dnă Castillo.
Departamentul nu poate face asta.
Asta crezi că e Adam Kemper?
Am văzut la știri dimineață că procuratura i-a oferit o înțelegere pentru imunitate.
Dacă e doar o victimă, de ce are nevoie de imunitate?
Dată fiind situația acestui caz,
procuratura a simțit că trebuie să-i ofere acea înțelegere.
Știu că presa a emis posibilitatea
ca Adam să fi fost implicat cumva în crimele Omului cu Baloane,
dar încă nu am confirmat nimic.
Cât timp așteptăm pentru a confirma ceva?
O oră, o zi, o săptămână?
El tocmai a spus că avem timp până mâine la prânz.
Dle Castillo...
L-a întrebat cineva pe Adam Kemper ce vrea el?
Are 19 ani... e adult.
Dacă chiar a fost partenerul acestui monstru,
nu e posibil să vrea să se întoarcă?
Victimele unor abuzuri îngrozitoare sunt adesea protectivi cu abuzatorii.
Nu înseamnă că ar trebui să-l trimitem înapoi.
Nu, ascultați. Înțelegerea pentru imunitate e pe masă.
- Atunci de ce nu a acceptat-o încă? - Pentru că a fost traumatizat.
Abia dacă vorbește chiar și cu părinții săi.
Haide...
Dacă se întâmplă ceva cu fiica noastră, pe tine te vom face răspunzător în presă.
- Și acum? - Ne întoarcem la dosare.
Vedem dacă am ratat vreun indiciu despre unde ține fata familiei Abbott.
- Asta e una din opțiuni. - Ai tu alta?
Când părinții lui Adam au angajat un avocat, au pus un zid între el și NYPD.
Niciun polițist nu poate vorbi cu el.
- Niciun polițist. - Asta e interesant.
Unde e el acum?
Poftim?
Sunt rupt. Am făcut vreo mie de genoflexiuni azi-noapte.
Am vrut să-ți mulțumesc pentru tot ajutorul tău.
- Întotdeauna sunt fericită să ascult. - Nu, nu, nu. De fapt, Watson,
eu am fost cel care a ascultat aseară,
și am auzit pe cineva dornic să se acomodeze
la dificilul proces al unei persoane dificile pentru un bine mai mare.
E o calitate rară, după experiența mea.
S-ar putea să te ascult și pe viitor.
Nu aberațiile despre dependență, desigur, doar gândurile tale legate de cazuri.
- Mulțumesc că m-ai primit, Adam. - Ești singurul care înțelege.
Știi până acum că l-am identificat, nu?
Samuel Abbott?
- Îți faci griji pentru el? - E tatăl meu.
De-asta ai ezitat să semnezi înțelegerea pentru imunitate?
Tu ți-ai trăda tatăl?
Mi-aș schimba tatăl pentru un Tic Tac, dar ăsta e tatăl meu, nu al tău.
Cu cât îl găsim mai repede, cu atât va fi mai bine.
Încă nu i-a făcut rău Marianei Castillo...
L-ai iubit...
dar nu ai iubit ce-a făcut.
Îmi dau seama.
Te-a obligat să-l ajuți cu ceilalți, nu?
- E tatăl meu. - Asta nu înseamnă că nu a fost greu.
De-asta nu vrei să semnezi înțelegerea?
Pentru că nu simți că o meriți?
Niciodată... Niciodată nu am știut de ce era atât de important pentru el.
Dar l-am iubit.
Și când mi-a cerut să-i iau... să-l ajut să-i ia pe ceilalți,
i-am spus că aș face asta.
- E-n regulă. - Nu, nu este.
Nimic nu-i în regulă. Sunt tare încurcat. Nu știu ce ar trebui să fac.
Mi-ai spus ieri că nu m-ai minți niciodată.
Așa e.
Deci, spune-mi, dacă semnez înțelegerea și dacă-ți spun unde-l poți găsi,
crezi că mă voi revanșa pentru lucrurile pe care le-am făcut?
Nu, nu cred.
Alți 6 copii sunt morți, mulțumită tatălui tău.
Indiferent cât de mult l-ai ajutat,
sângele lor va rămâne pe mâinile tale.
Dar asta nu înseamnă că nu ar trebui să încerci.
Bine.
O să semnez hârtiile.
O să-ți spun unde am stat. Acolo vei găsi fata.
NYPD! Aruncă arma! Nu mișca!
Aruncă arma și dă-i drumul!
Dă-i drumul!
Acum!
Nu o face!
Spuneți-i lui Adam că-mi pare rău.
Mariana e teafără. E îngrozită, dar n-a fost vătămată.
Poți merge acasă, odihnește-te.
- Ești bine? - Nu a fost așa cum mă așteptam.
- Cine? - Samuel Abbott.
L-a dominat pe Adam.
Mă așteptam la un bărbat mai viril.
Pare puțin cam...
plăpând.
Și corsetul ăla.
Trei cicatrici. Asta înseamnă multiple operații, vertebre tasate.
Are logică că ar fi avut nevoie de Adam să se descurce.
Auzi asta?
- Ce? - Ce...?
Dumnezeule! Aici a dormit Adam?
Ce este?
Bărbatul de acolo, Abbott, nu este Omul cu Baloane.
Salut, Adam.
Dle Holmes, ce faceți aici?
M-am gândit că e timpul să avem o altă mică discuție.
- Cum ai intrat în camera mea? - Pe fereastră.
Cumva, am reușit să o deschid, fără să mă tai la mână.
Ai spus că...
te-ai tăiat la mână încercând să deschizi fereastra camerei tale.
A camerei tale. Nu a lui Samuel Abbott.
Imaginează-ți surpriza mea când ți-am văzut azi camera.
Două veioze, un pat, televizor.
Un adevărat palat în comparație cu camera lui Samuel.
Tot ce avea el era o saltea pătată și un cearceaf zdrențuit.
Nu, vorbești despre camera mea.
- Acolo m-a obligat să dorm. - Nu. Nu mă minți, Adam, nu din nou.
Când ne-am cunoscut mi-ai spus că te-ai rănit la mână
încercând să deschizi o fereastră, în camera ta, dormitorul principal.
Acolo a fost geamul spart.
Samuel Abbott nu a fost Omul cu Baloane.
Tu ai fost.
- Dle Holmes, eu... - Am examinat pernele
din camera mare... Am găsit doar păr negru, scurt... părul tău.
Pe pernele din camera mică am găsit doar părul lui Samuel... tare și grizonat.
Ai ocupat dormitorul principal pentru că tu erai stăpânul.
M-ai păcălit, Adam.
Asta nu se întâmplă foarte des.
Te credeam un nătăfleț.
De fapt, ești...
destul de genial.
E nevoie de mult creier
pentru ca un băiat să domine bărbatul care l-a răpit.
N-ai nici cea mai mică idee.
A cui a fost ideea să luați mai mulți copii?
A fost a lui... sau a ta?
Tocmai împlinisem 14 ani. Eram singur.
Nu. Ai vrut să transformi pe altcineva în victimă, să-i rănești...
- Așa cum ai fost tu rănit. - Nu, uiți de părinți.
Pe ei i-am văzut la TV,
plângând, implorând monstrul care le-a luat fiul sau fiica să-i aducă înapoi.
Când m-a luat Samuel, la început a fost greu, a trebuit să fac față la multe.
Dar m-a lăsat să mă uit la TV,
și așa am putut să-mi văd părinții la știri,
cel puțin o dată pe zi, rugându-l pe Samuel să-mi dea drumul.
Și chestia amuzantă a fost că el nu a fost deloc afectat.
Dar eu am fost.
- Ai preluat controlul. - M-am regăsit cu adevărat.
Despre cum am întors lucrurile împotriva lui,
să zicem că nu a fost foarte dificil, când răpitorul are un IQ sub 90.
Abuzul psihologic, urmat de cel fizic... totul e foarte standard.
Iar schimbul pe care l-a propus ieri... Mariana pentru mine...
nici măcar nu a fost ideea lui. A fost un plan de rezervă.
Dacă vreodată eram prins, trebuia să se folosească de ostatic,
sau să ia unul nou, pentru a-mi asigura eliberarea.
Iar idiotul nici măcar nu avea idee că poliția
nu ar accepta așa ceva nici într-un milion de ani.
Dar tu știai că le-ar da motiv să-ți ofere o înțelegere de imunitate.
Cred că te-ai străduit mult să nu accepți înțelegerea din primul moment.
Ești aici să mă ucizi, dle Holmes?
Pentru că, trebuie să recunosc că găsesc această posibilitate foarte... incitantă.
O să mă duc să mă spăl pe dinți.
Nu cred că vei mai fi aici când mă întorc.
Dacă te consolează cu ceva, nu cred că voi sta mult în oraș.
Cred că e timpul să mă mut în altă parte, să cunosc oameni noi.
O să-mi fie dor de discuțiile noastre.
Tocmai am primit un mail de la prietenul meu de la procuratură.
El a spus că limbajul folosit în înțelegerea de imunitate
e destul de solid. "Adam Kemper e imun la orice acuzații."
"Pentru orice infracțiuni comise în compania lui Samuel Abbott,"
"cunoscut și ca Omul cu Baloane."
Da, îmi sunt familiare cuvintele.
Le-am revăzut chiar eu.
Ce-a făcut puștiul ăla e... dezgustător. Urăsc fapul că e liber în lume.
Dar ai făcut o diferență.
Ai salvat-o pe Mariana și ai spus poliției ce fel de om este cu adevărat Adam Kemper.
L-am ajutat pe psihopat să nu intre la închisoare.
Nu ești singurul pe care l-a fraierit.
Dacă încerci să scapi de presiune, genoflexiunile ar fi mai ieftine.
- Ar fi mai ușor și pentru decor. - Nu pot.
Aseară am exagerat și mi-am întins un mușchi.
M-a durut spatele toată ziua.
Am spus să faci 100, nu 1000.
Durere de spate.
Da...
Mulțumesc.
Draga și dulcea...
durere de spate.
'Neața, Adam.
Ți-i imaginezi implorând pentru viața fiului lor?
Nu, e plăcut afară... Doar pierd timpul.
Pari obosit.
Mi se spune des asta în ultima vreme.
Înainte să pleci din oraș, vroiam să te întreb despre William Crawford.
A cincea ta victimă. Părinții îi spuneau Billy?
- L-ai răpit pe 3 aprilie 2009. - Așa e, da.
Un băiețel blond. A plâns mult.
Da, sunt sigur că ai putea rememora întreaga zi.
Totuși, nu a fost cea mai curată faptă a ta.
Poliția i-a găsit cadavrul pe 7 aprilie.
Da, i-am îngropat mai adânc după aceea.
De fapt, lasă-mă să lămuresc ceva, în caz că cineva ascultă conversația noastră.
Dl Abbott m-a obligat să-i îngrop mai adânc după aceea.
Oricine a avut ideea, cred că a fost una bună,
pentru că poliția a găsit piele sub unghiile lui William.
În mod sigur provin de la unul din atacatorii săi.
În dimineața asta am comparat-o cu ADN-ul lui Samuel Abbott.
Și, lasă-mă să ghicesc. Nu s-a potrivit.
Asta ar trebui să mă sperie?
Probabil e al meu. Și ce dacă? Am o înțelegere pentru imunitate.
Da, ai. Nu poți fi acuzat
de nicio crimă comisă, citez, "în compania" Omului cu Baloane.
Chestia e că...
Samuel Abbott și-a rupt 3 vertebre la spate pe 23 martie 2009.
De-asta nu a mai putut lucra ca deratizator.
De-asta purta un brâu.
Operația l-a ținut în spital 3 săptămâni.
Cred că a fost în ghips în tot acest timp.
Probabil e dificil să răpești și să ucizi un băiețel și când te simți bine.
Dintr-un pat de spital, aș zice că era imposibil.
Am o înțelegere pentru imunitate.
Pentru crimele comise în compania lui Samuel Abbott.
Dar pe William Crawford l-ai răpit singur, nu?
Ce s-a întâmplat?
Te-ai plictisit cât tovarășul tău de joacă era în spital?
De fapt, știi ceva? Nu-mi spune. Pentru că... Nu-mi pasă.
Alea sunt pentru mine?
I-am chemat chiar după ce părinții tăi mi-au spus că ești în parc.
Ești binevenit să încerci să fugi.
Recent am început să-mi antrenez inima, știi?
Mi-ar prinde bine puțin antrenament.
Nu. O luptă cinstită nu prea e de tine, nu?
A fost o singură crimă.
Iar Samuel mă abuzase.
O să ies curând.
Ce faci?
Te privez de toți stimulii.
- E timpul să dormi. - Poftim? Nu. Nu, nu, nu.
Imediat după rezolvarea unui caz ești inundat de succes.
Ar trebui să muncim mai mult.
- Noi? - Tu, eu...
Angus.
O combinație din astea trei.
Deja știi că te-am favorizat.
Nu! Nu! Asta e...
În clipa asta sunt plin de energie, de idei, de avânt.
- Ce fel de ceai e ăsta? - Ceai pentru somn.
- Îți detoxifică și curăță sistemul. - Acum e momentul
în care un adevărat detectiv sapă în dosarele sale mai vechi.
Vezi totul într-o lumină nouă. O să vezi.
O să rezolv 3 cazuri până la lăsarea nopții.
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro